![](https://ti-ukraine.org/wp-content/uploads/2024/06/obkladynka-dosl.jpeg)
![](https://ti-ukraine.org/wp-content/uploads/2024/06/obkladynka-dosl.jpeg)
Як змінився міський простір України за два роки?
Вже два роки з мап українських міст активно зникають не лише «леніни» та «жукови», а й усі можливі маркери імперської культури. Новий закон про деколонізацію дав містам час до кінця квітня, щоб перейменувати вулиці, парки, зупинки та інші об’єкти.
Програма «Прозорі міста» дослідила деколонізацію назв у 83 містах 23 областей України у період із березня 2022 року по 28 травня 2024 року.
Для аналізу ми брали 80 міст адаптованого дослідження стану прозорості міст та 3 міські військові адміністрації (Покровську, Краматорську та Херсонську), чий досвід вивчали у минулі роки, як різні міста поставилися до дерусифікації. Десь назви змінювали активно, а десь процес затягували до останнього.
Програма «Прозорі міста» дослідила деколонізацію назв у 83 містах 23 областей України у період із березня 2022 року по 28 травня 2024 року.
Скільки назв уже перейменували?
7,8 тисячі топонімів – саме стільки 83 досліджуваних міста перейменували з березня 2022 року по травень 2024 року. Ідеться про 80 міст-учасників адаптованого дослідження стану прозорості та ще 3 прифронтові — Покровськ, Краматорськ і Херсон.
Найбільше топонімів перейменували у 2022 році, а саме 3284, що становить 42% від загальної кількості змінених назв. У 2023-му міста зробили вже менше перейменувань — близько 3 тисяч назв. Однак це не свідчить про те, що деколонізація пішла на спад, оскільки більшість імперських маркерів зникли з міст ще в перший рік повномасштабного вторгнення, а для напрацювання нових списків назв потрібен був час.
З кінця січня й до середини травня 2024 року українські міста перейменували понад 1500 топонімів — це майже половина від показників усього 2023 року. Певно, місцева влада увімкнула турборежим, щоб вчасно виконати вимоги закону про деколонізацію, який набрав чинності в липні 2023-го — до цього перейменування всього російського було фактично добровільним.
Найбільше топонімів перейменували у 2022 році, а саме 3284, що становить 42% від загальної кількості змінених назв.
Міста-лідери дерусифікації
Якщо ж говорити про місця, де перейменування робили найчастіше, то в лідери вийшли Харків, Кривий Ріг, Дніпро, Київ, Запоріжжя, Вінниця, Краматорськ, Камʼянське, Полтава й Одеса.
Однак така статистика не означає, що ці міста якісно провели деколонізацію, а інші — ні. Річ у тім, що частина міських рад, наприклад на заході країни, зараз показує незначні цифри, тому що запустила цей процес ще з відновлення незалежності України в 1991 році. Деякі міста вже заявляють, що завершили дерусифікацію — зокрема, Вінниця, Дрогобич, Дунаївці, Мукачево, Тернопіль та Хмельницький.
Та й загалом кількість не дорівнює якості. У столиці містянам дали лише 5 днів, щоб «одним пакетом» обрати нові назви для 237 вулиць у додатку «Київ Цифровий». Оскільки кількість топонімів дійсно була чималою для такого обмеженого часу, то найпопулярнішими виявились назви, які стояли першими в запропонованих переліках.
Відзначимо, що добровільно найбільше назв перейменували в Києві, Вінниці, Сумах, Краматорську та Кременчуці. Щойно набрало чинності профільне законодавство, приєднались і інші міста. У лідерах «обов’язкової» дерусифікації опинилися Харків, Дніпро, Кривий Ріг, Запоріжжя та Покровська міська військова адміністрація.
Фото: КП «Київський метрополітен»
Окремі міста намагалися наздогнати деколонізацію, як могли. За законом, якщо міська рада не встигла з перейменуванням, то видати розпорядження ще три місяці може міський голова. У Харкові застрибнули в останній вагон — 26 квітня мер Ігор Терехов одним розпорядженням перейменував 387 топонімів. Схоже було і в Павлограді та Одесі.
Були й такі муніципалітети, де свідомо чи ні сповільнювали деколонізацію. У Жмеринці між опитуванням містян та перейменуваннями минув рік, хоча за законом консультації не можуть тривати понад місяць. А в Миколаєві процес зрушив з мертвої точки лише навесні поточного року — мовляв, кворум не збирався ледь не на кожному другому засіданні комісії.
Фото: Ярослав Храмов
Деякі міста вже заявляють, що завершили дерусифікацію — зокрема, Вінниця, Дрогобич, Дунаївці, Мукачево, Тернопіль та Хмельницький.
Що буде далі?
Дерусифікація продовжується, адже заміні підлягають ще щонайменше 650 назв у різних містах України. До кінця липня 2024 року рішення про перейменування можуть ухвалити голови відповідних ОДА (зараз — військових адміністрацій). Паралельно це продовжують робити міські ради, адже попри дію нового закону, вони досі мають на це повноваження.
Тож у будь-якому разі топоніми, пов’язані з рф чи її імперським спадком, все ж будуть перейменовані — як не ОВА, так органами місцевого самоврядування. Найважливіше — не затягувати з цим процесом і зрештою позбавити наш український простір маркерів російської ідентичності.
У будь-якому разі топоніми, пов’язані з рф чи її імперським спадком, все ж будуть перейменовані