![](https://ti-ukraine.org/wp-content/uploads/2017/11/tiutiun-press-sait-1024x410.png)
![](https://ti-ukraine.org/wp-content/uploads/2017/11/tiutiun-press-sait-1024x410.png)
Щоб припинити втручання тютюнових корпорацій у державну політику з охорони здоров’я в Україні, необхідно посилити контроль за порушення антитютюнового законодавства, протидіяти конфлікту інтересів у цій сфері, взаємодіяти з тютюновими корпораціями максимально відкрито, якщо цього неможливо уникнути, та інформувати громадськість і медіа про факти «лобіювання» інтересів тютюнової промисловості. Такими є основні висновки дослідження, присвяченого пошуку потенційного конфлікту інтересів у діяльності транснаціональних тютюнових корпорацій та їх впливу на рішення влади. Звіт презентує українське представництво Transparency International разом із партнерами.
Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров’я населення » проголошено, що політика у сфері охорони здоров’я повинна мати пріоритет перед фінансовими, податковими та корпоративними інтересами виробників тютюну. До того ж, у законі зазначено, що люди чи організації, пов’язані із тютюновою промисловістю, не мають права брати участь у державних заходах з охорони здоров’я та попередження куріння. На жаль, ці норми постійно порушуються.
Cьогодні на українському ринку працюють представництва чотирьох світових тютюнових корпорацій: Philip Morris International, Japan Tobacco International, British American Tobacco та Imperial Tobacco, а також Львівська тютюнова фабрика. Було помічено, що для захисту інтересів і зменшення податкового тиску вони часто можуть намагатися співпрацювати та підтримувати тісний контакт з найвищими органами державної влади. Йдеться про просування «своїх» кандидатур на певні посади, «лобіювання» рішень через діючих депутатів та фінансування експертних організацій для дискредитації антитютюнових законопроектів з боку представників громадянського суспільства. ТІ Україна раніше представляла дослідження із мапою зв’язків посадовців та інтересів тютюнових компаній.
«Лобіювання інтересів тютюнової промисловості є системним явищем і відбувається у кількох напрямках. По-перше, це протидія посиленню антитютюнового законодавства. Тут відбувається майстерне маніпулювання проектами законів. Подаються ніби корисні законопроекти, які мають зменшити вплив тютюнових виробників. Утім, насправді за цим стоїть намагання нівелювати проекти законів, які Україна може ухвалити користуючись директивами ЄС, Угодою про Асоціацію та Рамковою конвенцією ВООЗ з боротьби проти тютюну. По-друге, саботаж контролю за порушенням антитютюнового законодавства. Склалася ситуація, коли Держпродспоживслужбі відмовляють у перевірці кафе, барів та ресторанів, де у приміщеннях курять. Хоча для перевірки є прямі підстави – скарги споживачів на відкрите порушення закону», – зазначає зовнішній експерт проекту ТІ Україна з моніторингу конфлікту інтересів у тютюновій індустрії Сергій Миткалик. Також він наголосив на можливості потенційного конфлікту інтересів у деяких органах державної влади. Посадовці, що обіймають високі посади і мають стосунок до розповсюдження та оподаткування тютюнового бізнесу, часто долучені до прийняття рішень, пов’язаних із цим бізнесом або ж громадським здоров’ям. Наявні факти фінансування тютюновими корпораціями впливових експертних організацій в Україні, які, в свою чергу, «віддячують» донорам-тютюновиробникам зручними експертними оцінками антитютюнового законодавства.
Для протидії впливу тютюнових корпорацій експерти пропонують законодавчо закріпити обмеження взаємодії органів влади з тютюновою промисловістю. Якщо ж така взаємодія є необхідністю, потрібно забезпечити її абсолютну прозорість. Наприклад, кожен держслужбовець, який уповноважений приймати рішення про регулювання або оподаткування тютюнових виробів, має письмово задекларувати реальні і потенціальні конфлікти інтересів або їх відсутність. Будь-які зміни у законодавчі норми, що пов’язані з тютюновою індустрією, мають повністю відповідати керівним принципам Рамкової конвенції ВООЗ з боротьби проти тютюну.
Окрім цього, на думку фахівців, необхідно системно інформувати суспільство та державні органи про втручання тютюнових виробників. Міністерство охорони здоров’я необхідно повідомляти про стратегії та тактики, які використовує тютюнова промисловість для протидії заходам політики громадського здоров’я.
«Існує непримиримий конфлікт інтересів між комерційними цілями тютюнових корпорацій та політикою охорони здоров’я. З цим держава Україна погодилася, ратифікувавши Рамкову Конвенцію у 2006 році. Державницькою позицією всіх представників уряду та парламенту має бути сприяння зменшенню споживання тютюну, як записано в законі. Якщо депутат або урядовець за кошти платників податків обстоює інтересу бізнесу, який виробляє смертельну продукцію, це як мінімум поза межею етики. А як максимум – злочин. Тому суспільству важливо бути у курсі корпоративного лобізму. Це сприятиме очищенню влади», – узагальнив керівник Центру контролю над тютюном і громадської організації «Життя» Андрій Скіпальський.
ТІ Україна разом із партнерами закликають представників влади взяти у роботу експертів щодо протидії тютюновому впливу. Адже Україна сьогодні створює собі негативний імідж держави, яка захищає комерційні інтереси транснаціональних корпорацій, а не інтереси громадян. А вплив тютюновиробників на державну політику може суттєво заважати запровадженню законів і програм, які здатні скоротити рівень викликаних тютюном хвороб та смертей.